Jag tror... Jag tror jag är okej.
Jag sa ju att jag skulle ta hand om dig.
- Tack, Charlie. - Det var så lite.
- Lyssna på mig. - Sayid!
Vi är inte ensamma.
Jag låg och sov, sen vaknade jag av att han försökte skada min baby.
- Vi måste ta reda på vilka alla är. - Vill du starta en folkräkning?
- Lance! - Ursäkta?
Ditt namn är Lance, eller hur?
- Ethan. - Just det ja, det stämmer.
Jag vill att du tar dem här. De är lugnande, väldigt milda.
Tror de att jag hittar på det här?
Det var tryggt på stranden. Det är inte säkert här.
Vad sa du till henne?
Vi har ett problem med folkräkningen. Jag intervjuade allihop.
En av dem är inte med på passagerarlistan.
Har var inte på planet.
Ethan.
- Han var inte på planet. - Vem var inte på planet?
Ethan... han från Kanada. Han finns inte med på listan.
- Var tusen är han då? - Inte vet jag.
- Jag såg honom igår... - Har någon sett Ethan?
Ja, ja, han gick för att hämta ved. Han tog stigen emot stranden.
Mår han bra? Vad hände?
- Var är Charlie? - Va?
Var är Charlie? Han gick efter Claire.
Jack!
Hon var på väg tillbaka till stranden.
Claire... det är hennes.
Vad hände? Var är dem?
Jag vet inte.
Fotspår.
Det är minst tre tydliga spår här.
Det verkar som om det har varit bråk.
Vad? Vad är det?
Det finns släpspår här och här.
Claire och Charlie var tillsammans.
Jag tror dem har blivit tillfångatagna.
Claire!
- Charlie! - Jack.
- Claire! - Jack!
Spåren är fortfarande färska.
Det verkar konstigt.
Hur kan en man dra iväg två personer, en av dem gravid?
Du frågar fel frågor. Inte hur, varför?
Tror du att det var Ethan? Det känns som det, eller hur?
Alldeles ensam? Hur då?
Vi vet inte var alla är hela tiden.
Och ännu viktigare, vem säger att alla är på våran sida?
Sayid sa att det finns andra.
- Han sa att vi inte är ensamma. - Spelar ingen roll.
Sayid är skadad. Vi vet inte vart han varit. Han är förvirrad.
Jag berättar bara vad spåren säger mig.
Så vilken väg säger spåren att de tog?
Jack, vi vet inte vad som händer här. Vi vet tillräckligt.
Vi måste förbereda oss. Vi måste tillbaka till grottorna.
- Organisera en spaningsgrupp. - Vilken väg gick de, Locke?
Pulsen försämras.
Kom igen.
Blodtrycket faller. Hon förblöder.
Nej, jag har artären. Nästan klar.
Hon är i hjärtstillestånd.
Ett milligram epi. Ta hit vagnen!
Artären försluten. Sy igen. Defibrillator.
- Laddad? - Laddad.
Undan.
- Laddad? - Det är laddat.
Undan.
Kom igen.
Kom tillbaka nu. Kom igen.
Kom tillbaka.
Sluta.
Kom igen nu. Kom tillbaka.
Du kan klara det här. Kom igen.
Det räcker nu, Jack.
Det är över. Avluta det.
Du kan avsluta det.
Du lät han gå ensam?
Var inte orolig, jag hinner ifatt.
Vad säger dem från stranden?
Inget. Ingen har sett dem.
- Jag kommer med dig. - Jag tänkte väl det.
Vad gör du?
Vi tar vårat vatten och går tillbaka till stranden.
Jag hörde att du har inrättat en spaningsgrupp. Kan jag hjälpa till?
Det här är en öde ö.
Det finns inga helikoptrar, ingen snabb hjälp.
Hur exakt ska du kunna hitta dem? Vi följer efter Ethans spår.
Ingen kan gå genom outforskad mark utan att lämna spår.
Böja blad och gräs, bryta kvistar.
Särskilt släpandes på fångar.
Jag skulle behöva en andra hand om du vill hjälpa till.
Jag vill hjälpa till. Då så, då går vi.
Jag och Vincent kan hjälpa till. Han kan nosa på något som tillhörde Charlie.
Jag sa nej.
Många av oss vill inte bara sitta här och vänta på nyheter.
Tack, men vi är redan klara. Fler kommer bara att sakta ner oss.
Jag kanske sätter ihop en annan spaningsgrupp.
Bra idé. Vi går norrut. Jag föreslår att du går åt söder.
Kom igen.
Jag trodde jag skulle få slippa denna dag.
Du stormade in på mitt operationsrum. Du arbetar på min patient.
Du behövde inte göra den här operationen.
Jag behöver inte göra någonting alls. Nej visst, klart du inte behövde det.
Jag valde att göra den här akuta operationen,
för när den här kvinnan kom in, så kallade dem på mig.
Jag var precis på övervåningen.
Du skulle stannat där. Hur fick du reda på det?
En av sjuksystrarna kom för att hämta mig.
Vem?
Vilken tur att jag har dig och en anonym sjuksyster att hjälpa mig.
Hon sa att dina händer darrade.
Mina händer var inte... - Du skadade hennes leverpulsåder.
Hon var i en bilolycka. Hennes organ var i en enda röra.
- Du gjorde ett misstag. - De kallade på mig.
Jag bryr mig inte ifall de kallade på dig eller inte.
- Du gjorde ett misstag. - Lär du mig hur jag ska göra?
Om du var en trappa upp, och jag var och åt lunch, varför kallade dem då på mig?
Hur många drinkar tog du till lunch, pappa?
Jack!
Det är bra att du går runt i cirklar.
Inte mycket av ett söknät, men vi skulle nog inte ha hittat dig annars.
- Har du hittat någonting? - Nej.
Du borde gå tillbaka till grottorna. Se om Sayids ben.
Jag la om Sayids ben.
Du hittade mig. Vi kan hitta Charlie och Claire.
Har vi ett spår att följa eller inte?
- Jack, det här var mitt fel. - Vad då?
Jag jagade och spenderade tid med Ethan. Jag kände aldrig att det var något fel.
Av allt jag vet om att jaga och spåra, så vet han mer.
Om vi hittar honom, så vill jag inte att något händer med den enda läkaren på ön.
Så gå tillbaka, var doktorn. Låt mig vara jägaren.
Kan vi gå nu?
Följ mig.
Jag försöker hjälpa till, och allt han säger är att jag ska gå söderut?
- Skulle jag vara i vägen? - Vi är alla uppjagade.
- Locke känner precis som resten av oss. - Spelar väl igen roll?
Det finns fem stycken som vill följa med ut och leta efter Charlie och Claire.
Jag är trött på att bli behandlad som en andra klassens medborgare
bara för att han kan döda ett vildsvin.
- Han vet mer än att döda vildsvin.
Mr Locke är en jägare. Han kan jaga, spåra,
plus att han är den enda som tog med sig knivar.
Så jag skulle lyssna på han.
Men jag vill inte att du gör det. Förstår du?
Du stannar med Hurley.
Jag kanske inte är en krigare men jag går söderut i alla fall.
Hemma så är jag också lite känd för att vara en jägare.
Vi märker ut så att vi ser banden.
Knyt upp dessa så att vi inte tappar bort oss.
Du kan hitta tillbaka till lägret, eller hur?
Om ingenting händer med mig.
Jag borde också ta några band.
Hittat någonting? Inte ännu.
- Om du inte kan hitta spåret... - Jag hittar det igen.
Vi måste vila en stund, ta det lite lugnare.
Ska du ta rast?
Klockan är snart 4.00. När solen går ner kommer vi inte...
Hon är 4.25. Jag tar en rast.
Kan jag prata med dig en sekund?
Skulle det vara så farligt att vara lite trevlig mot han.
- Kanske. - Sluta med det.
- Vad? - Det där.
Vad är det som händer?
Jag trodde inte på henne... Claire.
- Jag gav henne lugnande. - Du kan inte...
Han sa att någon var ute efter henne, att hon vart attackerad.
Hon verkade så borta.
Jag trodde att hennes graviditet gjorde att hon vart uppstressad.
Jag trodde inte på henne.
Vad är det?
- Känner du igen den? - Det är Charlies.
Tror du att den lossnade?
Nej. Han lämnar ett spår.
- De gick den här vägen. - Jag är inte så säker på det.
Det finns ett till spår här.
- Vad menar du? - Det finns fotspår.
De gick den här vägen.
Charlie lämnar dessa för att vi ska hitta. De gick den vägen.
Om det nu är han som lämnar dem.
Om Ethan vet om att vi följer efter kan han lämna ett falskt spår.
Gå åt ett håll och sedan gå tillbaka i hans gamla spår.
- Är du också en spårare helt plötsligt. - Du är full av överraskningar.
Så nu har vi två spår.
- Vi delar på oss. Jag tar den här - Vi borde gå ihop.
Varför? Vi har två spår och tydligen två spårare.
Var rädd om er.
Vem vart tagen av vad?
Charlie och Claire. De tror att Ethan tog dem.
- Att Ethan tog dem? - Ja.
Varför då? Vem är Ethan föresten?
Jag vet inte. Han var inte med på passagerarlistan.
Han kanske ljög om sitt namn också.
Varför skulle man ljuga om det?
Var tror du Ethan kom ifrån?
Han var kanske redan på ön innan vi kom.
Vilken fantasi du har.
Det kan finnas flera på ön.
Så en stam av farliga urinvånare satte in en dubbelgångare i lägret
för att kidnappa en gravid flicka samt en avhoppare från ett band.
Visst, verkar ju troligt.
Varför får jag kvällsnyheterna ifrån en sexåring?
Jag är tio. Jaha, då måste det vara sant.
Fråga Sayid om du inte tror mig. Han sa att vi inte är ensamma.
Är han tillbaka?
- Röd tröja. - Va?
Röd tröja. Har du inte sett "Star Trek"?
Nej, inte riktigt.
Besättningen som gick med vid landstigningen med kaptenen
och han med spetsiga öronen bar alltid röda tröjor och de vart alltid dödade.
- Jaså? - Ja.
Vilken dålig kapten.
Vad jobbar du med i den riktiga världen?
- Jag heter John. - John.
Du kan väl gissa?
Du är antingen en konservator eller en torped.
Jag arbetar som kontrollant på en filial för en paketfirma.
- En budfirma? - De tillverkar lådor.
Visst.
- Vänta på mig! - Du sa att de gick den här vägen.
Jag tror det. Jag är inte lika bra som Locke.
Så var har du lärt dig att spåra? Var det före eller efter du var på rymmen?
- Jag försöker bara hjälpa till. - Vet du vad som skulle hjälpa?
Lite sanning. Berätta någonting för mig, vad som helst.
Min pappa var i armén, kommandobataljonen.
Han var stationerad på Fort Lewis, i staten Washington.
Vi vandrade tillsammans.
En dag följde vi efter ett rådjur i åtta timmar.
Han religion var att vara i skogen.
Det var äkta.
Någonting som du vill dela med dig av?
Tack för att du kom. Sätt dig.
Vad står det? Sanningen.
Att patienten kom in på akutmottagningen efter en bilolycka.
Fick akut vård på grund av omfattande inre blödning.
Du anslöt och trots våra insatser, avled patienten av dess skador.
Verkar som du tog hand om allt utom patienten.
Du skulle inte ha varit i operationsrummet.
Tror du verkligen att jag skulle vara där om jag inte klarade av det?
Du har gjort det förut.
Det är riktigt. För jag kan ta de besluten...
Hur kan du säga så efter vad som hände igår?
- Problemet är inte... - Du var avtrubbad.
- Jag vet min gräns. - Jag skriver inte under det här.
Du var en del av ett lag.
Jag är inte den enda som är i knipa. Du tog över.
Du var kirurgen när hon dog, enligt protokollet.
Missöden händer under operationer hela tiden.
Det är sanningen och det vet du. Men om du bestrider denna rapport,
om du nämner alkohol så är det bara det som har betydelse.
- De kommer ta min licens. - Ja, det kommer de.
Jag vet att jag varit hård mot dig.
Det är så man härdas om man ska bli bra.
Det är därför du är den bästa yngre kirurgen i denna stad.
Detta är en karriär som är för goda sakens skull.
Jag var tvungen att offra vissa aspekter av min relation till dig.
För att tusentals patienter skulle leva.
På grund av dina särskilda färdigheter.
Vi har en lång tid framför oss.
Det som hände igår...
kommer inte hända igen. Jag lovar.
Efter allt som jag har gett...
Det handlar inte bara om karriären.
Det är mitt liv.
Tack så mycket, min son.
Jag vet inte om ni muslimer tror på karma,
men jag får känslan av att den här ön precis har serverat er ett fat med hämnd.
Vad vill du?
Doktorn litar inte på mig så jag är tvungen att ta mig upp hit för medicinen.
En mindre ädel man än jag
kanske tänker att han kan slå skiten ur dig utan repressalier.
Vill du ha ett slag kanske?
Jag lämnade lägret för att jag skämdes över vad jag gjorde mot dig.
Jag tänkte inte komma tillbaka.
Jag tänker inte förlåta dig.
Varför kom du tillbaka om du inte tänkte det?
Jag vart tillfångatagen av den franska kvinnan.
Av hon som hade sänt nödsignal i 16 år?
Levde hon fortfarande?
- Hon var på en vetenskapsexpedition. - Hon sa att de förliste.
- Var hon ensam? - Hon sa att det finns flera på ön.
- Hennes folk? - Nej, hon trodde att alla insjuknade.
Hon mördade alla i hennes team.
Visst.
- De andra, vilka är de? - Jag vet inte.
- Hon har aldrig sett dem. - Men hon vet att de finns?
- Om man ska tro henne. - Gör du det?
Kanske. Kanske inte.
När jag var på väg tillbaka...
så hörde jag ljud runt om i djungeln.
Som vad då?
Har du någonting att säga mig, Sawyer?
Eller ska du fortsätta att ställa frågor du vet att jag inte kan besvara?
Vattnet stiger vid stranden. Planets skrov är nästan i vattnet.
Jag lät din röksignal brinna.
Skit.
- Dina svarta kan inte komma förbi. - Jag vet.
- Min tur. - Jippie!
Jag behöver en fyra och en trea.
Kan du kasta tärningarna?
- Jaaa! - Nej!
Din tur.
Det är lugnt. Jag var inte heller speciellt bra när jag började.
Jag har inte precis börjat. Jag tog sjuttonde plats en gång.
- Det är inte speciellt bra. - Jo, sjuttonde är jättebra.
Kom igen. Dubbla sexor.
- Ja! - Du måste skämta.
- Jag har tur. - Ingen har sån tur.
Min pappa sa att jag var den tursammaste han kände.
Verkligen?
Inte Michael... Brian... Min andra pappa.
Kom igen, ett spel till? Allt eller inget?
Jag kan inte. Jag har ett möte.
- Ett möte? - Ja, ett möte.
- Du är skyldig mig 20 000 dollar. - Du får det sen.
Det måste vara en kvart sen vi såg något sist.
Vad är det vi följer?
- Min magkänsla. - Vad bra.
Boone, vad gör du i den riktiga världen?
Jag har ett eget företag.
- Vilken bransch? - Inom bröllop.
Min mamma har ett imperium. "Äktenskapet med Martha Stewart".
- Jag sköter ett av dotterbolagen. - Vem sköter det nu?
Jag antar att det inte spelar någon roll?
Jag är säker på att de kan driva det under tiden.
Det kommer att börja regna om en minut.
- En minut? - Några sekunder hit eller dit.
- Du borde vända om, gå tillbaka. - Va?
Vi har inte haft något spår på en bra stund och det är farlig terräng framöver.
Om du vänder nu så hinner du tillbaka innan det är mörkt.
- Du då? - Jag kan ta vara på mig själv.
Jag tänker inte gå tillbaka.
Jag beundrar ditt mod, men du borde...
- Jag går inte tillbaka.
- Jag förstår dig.
Lär man sig spå vädret på en paketfirma?
Jag antar att vi hade rätt.
Vart ska vi nu?
Vart ska du, Jack?
- Hör du inte henne? - Vem?
Om du inte slutar att följa efter mig så dödar jag en av dem!
Förstår du?
Inga fler varningar.
Doktor Shephard. Andrea. Andrea...
Vem är mannen som min far pratar med? Det är hennes make.
Han hotar med att stämma oss.
Jack. Jack.
Mår du bra? Hur länge var jag borta?
Jag vet inte. Några minuter. Du ramlade bland stenarna.
- Ethan var här. - Du slog i huvudet.
- Nej, han var här. - Du måste sluta.
Regnet har spolat bort spåren.
Även om han var här så måste du...
Jag tänker inte låta han göra så här.
- Inte låta han? - Inte igen.
Vi förstod att hennes blodtryck höll på att falla hela tiden.
Det var då hon fick hjärtstillestånd.
Naturligtvis gjordes alla försök att återuppliva henne.
Men hennes allvarliga skador och den inre blödningen gjorde det omöjligt.
Min professionella åsikt är att skadan var oåterkallelig när jag vart inkallad.
Tack så mycket, Christian.
- Ursäkta, ren formalitet. - Självklart.
Bara en liten detalj.
Var du medveten om att kvinnan var gravid när du började operationen?
Naturligtvis.
Patientens make hade redan informerat personalen vid akutmottagningen.
Det var ett mycket tidigt stadium av graviditeten.
Så vi koncentrerade oss på mamman.
Bra. Jag tror vi är klara här. Den slutgiltiga rapporten arkiverar vi.
Okej.
Jag vill ändra min redogörelse.
Jag anslöt inte förens långt in under operationen.
Jag blev varnad av en av systrarna att min far opererade...
...påverkad
När jag kom dit stod det klart att min far inte bara var
arbetsoförmögen utan hade också skadat patientens leverpulsåder.
Vilket, enligt mitt professionella omdöme,
skapade krisläget vilket ledde till att hon senare avled.
Nej!
Du måste skära loss honom.
Vänta lite, Charlie. Ta det lugnt.
Jag når inte! Dra hit han!
Han andas inte.
Kom igen, andas. Andas, Charlie. Andas!
Kom igen. Kom tillbaka.
Jack.
Kom igen, Charlie! Kom tillbaka!
Kom igen!
Kom tillbaka!
- Jack. - Kom tillbaka.
Jack. Jack, han är... Sluta. Han kommer inte...
Det är bra. Det räcker.
Nej. Nej.
Jack! Jack!
- Kom igen. - Sluta!
Kom igen. Kom tillbaka.
Ja. Ja, bara andas. Andas.
Det är bra. Bara andas.
Ta djupa andetag. Djupa andetag. Så där ja.
Du är säker nu.
Pappa!
De hittade Charlie, men han har inte sagt någonting på hela tiden.
Hittade de Claire?
Gör det ont?
Hur är din andning?
Charlie... du måste prata med mig.
Vi kommer att fortsätta att leta efter Claire så fort solen går upp.
Jag skulle behöva din hjälp.
Allt du kan berätta om...
vad du gjorde, vad du kommer ihåg.
Såg eller hörde du någonting...
Jag såg ingenting.
Hörde ingenting.
Jag kommer inte ihåg...
någonting.
- Claire. - Va?
- Det är allt de ville. - "De"?
Allt de ville var Claire.
De är inte tillbaka ännu.
De slog säkert läger för natten.
Om det är någon på den här ön som din bror är säker med så är det Locke.
- Är vi vilse? - Nej, vi är inte vilse.
Förlåt, det är bara det att...
jag förstår inte hur du fortfarande kan följa hans spår.
Jag tycker vi går tillbaka.
Känner du det inte?
- Vad då? - det.
Okej, John...
jag följer banden tillbaka.
Skyll dig själv.
Du behöver det här mer än mig.
Vad är det?
Stål.
Kan det vara en del av planet...
en del av vraket?
Vad är det för någonting?
Det är vad vi ska ta reda på.
Undertext av jamjAm www.divxstation.com